Kertészet/Kártevők/Szőlőgyökértetű
Szőlőgyökértetű
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Daktulosphaira_vitifoliae_from_CSIRO.jpg/220px-Daktulosphaira_vitifoliae_from_CSIRO.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Dactylosphaera_vitifolii_2_meyers_1888_v13_p621.png/200px-Dactylosphaera_vitifolii_2_meyers_1888_v13_p621.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Magyarorsz%C3%A1g_Filox%C3%A9ra-t%C3%A9rk%C3%A9p_1890.jpg/200px-Magyarorsz%C3%A1g_Filox%C3%A9ra-t%C3%A9rk%C3%A9p_1890.jpg)
A Szőlőgyökértetű, filoxéra vagy szőlő-filoxéra (Viteus vitifoliae) a rovarok (Insecta) osztályába a félfedelesszárnyúak (Hemiptera) rendjébe és a törpetetvek (Phylloxeridae) családjába tartozó faj.
Előfordulása
[szerkesztés]Az amerikai kontinensről származó állati kártevő, szőlőgyökér-tetű.
Európában először Franciaországban bukkant fel 1863-ban. Az itteni, európai szőlőket termesztő gazdák, nem ismerve fel a kártevő életkörülményeit, sokáig nem tudtak védekezni ellene. Nagyjából 30 év alatt a filoxéra elpusztította a kontinens kötött talajra települt, nagy múltú szőlőkultúráját. A termőszőlők mintegy 2/3 része esett áldozatul.
Magyarországon 1875-ben észlelték először Pancsován. Az országban 1897-ig 666 820 kataszteri hold szőlőből 391 217, jó közelítéssel 59 % pusztult el.
Mezőgazdasági szerepe
[szerkesztés]A kártevő tetű bonyolult, több nemzedéken keresztül tartó szaporodását, élettanát nehezen ismerték ki a hajdani szőlészek, ezért a védekezésre is lassan találtak hatékony módszert. Kezdetben a fertőzött területek irtásával, vízzel való elárasztásával, durva vegyszeres kezelésével próbálkoztak, de aztán jobb megoldásokat találtak. Egyrészt a 75-80% kvarcot tartalmazó homoktalajokban (rezisztens talajok) telepítettek szőlőket, másrészt amerikai eredetű szőlők átoltásával, oltványok előállításával, s az ültetvények ilyen áttelepítésével sikerült megállítani a vészt, és visszafordítani a tönkretett területek szőlőkultúráját.
Az ültetvények áttelepítését különféle gazdasági ösztönzőkkel támogatta az állam, például hat évi adómentességet adtak (1891: 1. tc.).
A gazdák felvilágosítására is nagy hangsúlyt fektettek. Jókai Mór, aki maga is szőlészkedett így írt a problémáról az 1896-ban megjelent „Kertészgazdászati jegyzetek”-ben: „ …azt hiszem, senkinek sem kell bemutatnom, hogy milyen a filoxéra? Aki nem látta természetben, megismerheti a népszerű füzetekből, amikben le van írva és rajzolva, sokszoros nagyításban. Nálam minden szőlőmunkás kap egy nagyítóüveget, hogy a szőlő gyökerén megvizsgálhassa a gyanús sárga foltot. […] A filoxéra elleni háborút folytatni kell, mert ami rossz van a földön, az tökéletesen el nem vész soha.”
Szőlőtermesztésünk filoxéra utáni megújításában jelentős szerepet játszottak világhírű mezőgazdasági tudósaink: Katona Zsigmond, Mathiász János és Kocsis Pál.
A nagyüzemi mezőgazdaság idején, 1970 és 1990 között szinte teljesen eltűnt a filoxéra kártevője. Manapság a tulajdonváltás idejében sok műveletlenül hagyott szőlőterületen ismét megtalálható, de a leveleken okozott kártétele nem okoz teljes pusztulást a köztermesztésben lévő szőlőoltványok ellenálló gyökérzetének köszönhetően.
Filoxéra: latin név: Viteus vitifolii/Philloxera vitifolii Amerikából származó kártevő, más néven a szőlő gyökértetű. A szőlő gyökerén un. gubacsokat képez, ezzel megfojtva a növényt. Védekezés ellene a filoxéra rezisztens alanyok használatával.
Forrás:
Magyar Wikipédia:, Szőlőgyökértetű, 2011. március 1., 06:31 (CET)