Jegyzetek medikusoknak/Mikrobiológia/Részletes bakteriológia/Mycoplasmák
A Mycoplasmák általában
[szerkesztés]Morfológia
[szerkesztés]- apró coccoid mikrobák
- méretük 0,2-0,3 μm
- alakjuk változatos lehet
- bináris hasadással szaporodnak
- néha ez nem tökéletes
- ilyenkor gombafonalakra emlékeztető filamentumok alakulnak ki
- innen kapták a nevüket
- membránja különleges szerkezetű
- hiányzik a hagyományos sejtfal, az LPS és a peptidoglikán
- a membrán integritását szterolok biztosítják
- ez jelentős a terápia szempontjából
- nem hatnak rájuk a sejtfalszintézist gátló szerek, pl. penicillinek és cefalosporinok
- érzékenyek más baktériumra hatástalan szerekre
- ilyen pl. a saponin
- a gazdasejthez való tapadást a sejtből kinyúló fehérjetüskék biztosítják
Tenyésztés
[szerkesztés]- in vitro tenyészthetőek, de tápanyagokban gazdag közeget igényelnek
- általában szérumtartalmú táptalajon tenyésztik
- többségük fakultatív anaerob
- első kitenyésztéskor gyakran igényelnek valódi anaerob viszonyokat
- a tenyésztési idő 1-2 hét is lehet
- a telepek változó méretűek
- denzitásuk középen nagyobb, "tükörtojás"-szerűek
- a felső légutakban sok faj előfordul
M. pneumoniae
[szerkesztés]Patogenitás
[szerkesztés]Patomechanizmus
[szerkesztés]- a fertőzéshez 100 csíra elég
- a mikrobák a P1 adhezin segítségével tapadnak meg
- a receptor a bronchiális hámsejtek csillószőrein lévő, sziálsavtartalmú molekula
- a csillószőrök működését gátolja
- a hámréteg sérül
- a gyulladás inkább a bronchusokban és peribronchiálisan jellemző, mint az alveolusokban
Klinikai kép
[szerkesztés]- a tüdőgyulladások 20%-át okozza
- az infekció az 5-15 éves korban a leggyakoribb
- az inkubációs idő 3 hét is lehet
- kevésbé súlyos, mint az egyéb bakteriális pneumoniák
- leggyakoribb formák:
- acut tracheobronchitis
- primer atípusos pneumonia
- elhelyezkedés:
- általában féloldali
- az alsó lebenyekre lokalizálódik
- elhúzódó, száraz köhögéssel jár
- egyéb betegségek:
- pharyngitis
- nem gennyes otitis media
- ritka szövődmények:
- meningitis
- encephalitis
- pericarditis
Immunitás
[szerkesztés]- a fertőzés lokális és szisztémás antitest-termelést is kivált
- az utóbbi a diagnosztikában is felhasználható
- gyakran termelődnek olyan IgM-ek, amelyek reagálnak a VVT I antigénjével
- emiatt 4 °C-on hemagglutinációt okoznak
- felmerült a celluláris immunválasz szerepe is
- a védettség nem teljes, gyakoriak az újrafertőződések
Diagnosztika
[szerkesztés]- diagnosztikus jelek:
- a köpet mononuclearis sejtekkel telt
- nem láthatók mikroorganizmusok
- a tenyésztés használható
- hatékonyságát lassúsága korlátozza
- leggyakrabban a szerológiai módszereket alkalmazzák
- ma is használják még az esetek 60-70%-ában pozitív hideg-agglutininek kimutatását
- ez nem specifikus
- pozitív lehet mononucleosisban és adenovírus-fertőzésekben
- használható a complementfixációs teszt is
- informatív az ELISA-reakcióban a titer legalább 4-szeres emelkedése
- a hibridizációs és amplifikációs tesztek széles körben még nem terjedtek el
Terápia
[szerkesztés]- alkalmazható szerek:
- erythromycin
- macrolidek
- esetleg tetraciklinek
- a tünetek megszűnése után még hetekig szükséges kezelés a teljes eradikációhoz
M. hominis
[szerkesztés]Patogenitás
[szerkesztés]- gyakran kolonizálja az urogenitális traktust
- okozhat:
- nőkben a szülés vagy abortusz után fellépő lázas állapotot
- ez relatíve jóindulatú forma
- kismedencei gyulladásokat
- nem gonorrhoeás urethritist
- pyelonephritist
- nőkben a szülés vagy abortusz után fellépő lázas állapotot
- kis súllyal született újszülöttekben okozhat:
- légúti fertőzést
- meningitist
Terápia
[szerkesztés]- terjedőben van a tetraciklin-rezisztencia
- ilyenkor a clindamycin az alkalmazandó szer